Запомнете 5-ти ноември!
Предателството, което промени света.
Няма причина някога да бъде забравено.
Но кой го извърши?
Знам, че се е казвал Гай Форкс. Знам, че е отговорен
за няколко атентата. Но кой е бил в действителност?
Що за човек е бил?
Често помним идеята, но не и автора й.
Той е обречен.
Могат да го хванат. Може да бъде убит и забравен,
но 400 години по-късно
идеята му все още би могла да промени света.
Виждала съм силата на идеята.
Виждала съм как хората убиват в името на идеите си.
Виждала съм как хора умират, защитавайки идеите си.
Идеята не може да бъде убита.
Не може да бъде докосната
или окована.
Идеите не кървят и не изпитват болка.
Идеите не обичат.
Не ми липсва идеята.
Липсва ми онзи мъж.
Един мъж ме накара да запомня 5 ноември.
Мъж, когото никога няма да забравя.
"В" ЗА ВЕНДЕТА
Прочетох, че бившите Съединени щати
отчаяно се нуждаят и
са ни пратили няколко контейнера пълни с "трева"
и тютюн. Както казаха, това бил жест
на добра воля.
Искате ли да знаете какво мисля?
Не мърдате. Предполагам, че това значи "да".
Мисля, че е крайно време да кажем на колонистите какво мислим за тях.
Време е да им върнем за партито, с което ни прецакаха в миналото.
Още тази вечер ще отидем при онези кучета
и ще подпалим това, което е останало от държавата им!
Кой е с мен?!
Замислете се. САЩ.
Тези жалки животни. Какво друго може да се каже?
САЩ беше държава, която имаше всичко. Всичко!
Сега, 20 години по-късно, САЩ е какво?!
Най-голямата помийна яма в света. Защо?
Безбожност. Ще го повторя.
Безбожност. Не ги съсипа войната, която започнаха.
Не ги съсипа чумата, която те създадоха.
Съсипа ги възмездието.
Никой не може да избяга от миналото си.
Никой не може да избяга от възмездието.
Мислите ли, че Той не е там горе?
Мислите ли, че не бди над страната ни?
Ето какво ще ви кажа. Той ни изпита
и ние устояхме. Направихме това, което трябваше.
Инслингтън. Хенфилд. Бях там, видях всичко.
Имигранти,
мюсюлмани, хомосексуалисти, терористи.
Покварени същества, които тровеха въздуха ни.
Трябваше да умрат. Съединението прави силата.
Вярата прави съединението. Всичко се страхуват от англичаните.
Гордея се с това, по дяволите! - Чух достатъчно. Много благодаря.
По дяволите!
Вечерният час с код "жълто" е в сила.
Всеки неоторизиран персонал ще бъде арестуван.
Това е за ваша защита.
Извинете, г-це. - Извинете. Не ви видях.
Бързате ли? - Аз просто...
Вечерният час вече е в сила. - Чичо ми е много болен.
Така ли? Какво мислиш, Уили? - Мисля, че това са пълни глупости.
Сгреших. Не трябва да съм навън по това време. Наясно съм.
Защо не се погрижиш при нас
преди да отидеш при чичо си? Приятелят ми Уили е болен. Нали?
Много съм болен.
Една част от тялото ми е много твърда.
Можеш да я пипнеш. - Не ме докосвай!
Уили, котенцето има оръжие.
Май ни заплашва! - Точно това прави.
Това ни олеснява. Ще трябва да я арестуваме
заради нападение над полицаи. - Лошо ти се пише.
Не можете да ме арестувате. - Май започва да схваща.
но скоро ще съжаляваш. Много лондончани съжаляват,
но ти ще съжаляваш най-много.
Моля ви, не ме наранявайте! Веднага ще се прибера. Моля ви!
Какво ще кажеш, Ланс? - Трябва да накажем
палавото момиченце. - Моля ви! Помощ!
Жестокостта на човешката природа е безгранична.
Кой си ти, по дяволите?! Махай се. - Издевателството над цивилни
е чиста проба екзекуция.
Ние сме полицаи, приятелче.
Боже! Милост! - Уви, не мога.
Дори дяволът е способен да поиска милост в момент на безнадеждност.
Моля те... - Болката ти ще изчезне...
Уверявам те, няма да те нараня. - Кой си ти?
"Кой" предхожда думата "какво".
Аз съм просто мъж с маска.
Виждам. - Разбира се.
Не подлагам под съмнения наблюдателните ти способности.
Просто отбелязвам иронията в това да попиташ човек с маска
кой е всъщност.
Ясно. - Нощта е прекрасна.
Позволи ми съвсем на кратко
да те запозная с естеството на мъжа с маска.
Воала! В началото този мъж беше мирен гражданин,
който беше принуден да се превърне в кошмар за околните и за себе си.
Сега този мъж е превъплъщение на суетата
която има способността да се появява и изчезва мигновено.
В настоящия момент суетата изживява своя връх.
Нейната цел е да спасява и помага на угнетените,
несправедливо обвинените и похулени човешки създания!
Ключовата дума е отмъщение.
Вендета. Тя не е произволна, а целенасочена.
Тя е средство за възвръщане на добротата
и доблестта.
Живеем в много жесток и злонамерен свят.
В заключение ще кажа, че за мен е чест да се запознаем.
Можеш да ме наричаш В.
Ти луд ли си?
Много хора биха ме определили като такъв.
С кого имам честта да разговарям?
Аз съм Ейви. - Ейви...
Разбира се. - Какво значи това?
Означава, че не хвърлям зарче и не вярвам в съвпаденията.
Ранена ли си?
Не. Добре съм.
Дължа го на теб. - Просто си свърших работата.
Харесваш ли музиката, Ейви?
Предполагам.
Аз съм музикант и искам да ти изпълня нещо специално.
На какво свириш? - Обичам ударните инструменти,
но тази вечер мисля да използвам цял оркестър.
За мен ще е голяма чест ако дойдеш.
Не мисля. Трябва да се прибирам.
Ще бъде невероятно. Обещавам ти!
После ще се прибереш у дома безпроблемно.
Добре.
Много е красиво тук. - Възможно най-прекрасната сцена.
Не виждам никакви инструменти. - Наблюдателните ти способности
не те подвеждат.
Почакай! Посветил съм това произведение на мадам Справедливост,
в чест на празника, който й беше отнет.
Произведение, оплюващо тиранина, който ни управлява!
Знаеш ли коя дата сме, Ейви?
4- ти ноември. - Вече не.
Запомнете
5- ти ноември!
Предателството, което промени света.
Няма причина
някога да бъде забравено.
Първо, увертюрата!
Да...
Струните. Слушай внимателно. Чуваш ли?
Сега тромпетът... - Чувам го!
Как е възможно?! Това е истинска музика!
Боже!
Как го направи?
Красота! Нали?!
Имате 4 часа. Искам резултати.
Г- н Криди.
Зоната е блокирана. Вече има задържани заподозрени.
Добре. Г-н Атрич. - Намерихме рекордер,
в предавателната система. 12-та увертюра на Чайковски.
Вкарайте я в черния списък. Повече да не съм чул тази музика!
Да, сър. Задействахме системата за сигурност.
Преглеждаме много телефонни разговори.
90% от тях обсъждат експлозията и музиката.
Г- н Дарким, какво правим по въпроса?
Въведохме понятието "инцидентен взрив".
Информационната мрежа развива тезата ни.
Няколко експерти подкрепиха твърденията ни.
Искам да се наблегне на амортизацията на тези стари сгради.
Искам г-н Войд да се погрижи за паметта на убитите агенти.
Убиецът им подронва устоите на цивилизацията ни
и на бъдещето ни добруване.
Г- н Еър? - Камерите са заснели терориста,
но той е с маски и идентификацията му е невъзможна.
Имаме снимка на момичето, което Ланс и Уили
са се опитали да арестуват. - Коя е тя, г-н Финч?
Все още не знаем, но работим по няколко версии.
Нещо друго? - Намерихме капсули,
съдържащи отрова, с която са били убити агентите.
За съжаление се оказа,
че въпреки сложността си
тези устройства са домашна изработка,
и този факт ги прави трудни за проследяване.
Който и да е извършителят, определено го бива.
Спестете ми изводите си, г-н Финч. В момента не ме интересуват.
Извинете ме, г-н съветник. - Господа, това е изпит.
Моменти като този са свързани със съдбата.
Ако се провалим ще породим съмнение във всичко, в което вярваме,
във всичко, което извоювахме.
Съмнението ще върне хаоса в тази държава.
Няма да позволя това да се случи.
Господа, искам да намерите този терорист.
Искам този човек да разбере какво значи терор в действителност.
Англия над всичко! - Англия над всичко!
Мислиш ли, че хората ще повярват? - Защо не?!
Това е "Ви Ти Ен". Работата ни е да съобщаваме новините
а не да ги изфабрикуваме. Това е работата на правителството.
Правителството е искало да взриви старата съдебна сграда
по начин, който да не уплаши местното население.
Разрушаването е би е бил планирано.
Според властите, фойерверките и музикалният съпровод
не са били част от плана. - Очаквайте продължение по темата.
Вярваш ли на тази глупости? Това не беше планирано разрушаване.
Видях всичко.
Ти видя ли зарята? - Не. Вчера бях...
Вярно. Имаше среща с Дитрих, нали?
Ейви. Ето те и теб.
Все още работиш за мен, нали? - Съжалявам, Патриша.
3 кафета и 2 "еспресо".
Дитрих очаква чая си.
Не разбирам. Носи маска на Гай Форкс и взривява стария съд.
Защо не се е опитал да взриви парламента?
Все още не е късно. Остават 16 часа от днешния ден.
Може би едва сега започва.
Да? Добре.
Открили са момичето. - Не го приемай лично. Харесва ми.
Крава, разпъната на кръст.
Страхотна идея, но шефовете няма да я одобрят.
Трябва да промениш проекта, ясно? До скоро.
Ти си най-привлекателната жена, която някога ми е носила чай.
Г- н Дитрих. - Гордън. "Г-н" ме прави стар.
Гордън.
Щях да дойда вчера, но се сблъсках с агенти.
Не ми позволиха да продължа. - Боя се, че след вчерашната вечер
вечерният час ще стане още по-стриктен.
Ейви Войд. - Спипах те.
Здравей, Фред. - Вчера гледа ли телевизия?
Не. Гледах зарята. - Добре че повтарят филма ми.
Как си способен да гледаш това?! - Какво толкова?!
Има еротични сцени.
Някой да ми помогне...
Какво е това? - Не знам. Преди малко пристигна.
Пристигна от 3-ти терминал. - Сигурно е станала грешка.
Някой трябва да уволни онзи некадърен куриер.
Какво, по дяволите, е това?
Занеси ги в склада. Ще разбера от кого са.
Случаят изглежда сериозен.
Родителите й са били политически активисти.
Арестувани са, когато е била на 12. - Какво е станало с нея?
Била е подложена на психично обработване
за 5 години. - Ще ни трябва подкрепление,
но нека стоят в сянка. - Сигурен ли си, че ни трябва?
Искам да поговоря с нея преди да е потънала в дън земя.
Хей! Не мърдай.
Покажи ми личната си карта или ще ти гръмна мозъка.
По дяволите...
Блокирайте изходите!
Вие двамата, наблюдавайте асансьорите.
Останалите идвате с мен.
Внимание. Пожар.
Моля всички да напуснат сградата.
Това не е симулация.
Моля всички да напуснат сградата.
Защо сте още тук? - Вратата е заключена.
Разбийте я.
Ето я! Полиция! Направете път!
Дръпнете се!
По дяволите!
Ще ви кажа какво мисля.
Ще ви кажа. Англия е над всичко!
Евакуирайте етажа. - Слушам.
Някой да ми помогне!
По дяволите! - Татко, какво става с телевизора?
Добър вечер, Лондон.
искам да се извиня за неудобството. - Специалният канал!
Знам, че много от вас обичат ежедневието си,
чувстват се сигурни, обичат
някой да се грижи за тях. Нормално. - По дяволите!
Днес обаче е ден на възпоменание. - Кой е този, мамо?
Обикновено възпоменаваме нечия смърт или някоя кървава битка.
Събираме се и празнуваме.
Реших, че бихме могли да отбележим днешния 5-ти ноември,
ден, който малко хора помнят,
като за момент излезем от ежедневието си,
седнем някъде и си поговорим.
Разбира се, има хора, които не искат да говорим.
Нека помисля. - В момента подслушват телефоните ви
и ако кажете нещо неприемливо ще ви арестуват.
Не можем да блокираме сигнала. - По дяволите!
Защо? Защото е за разлика от човешката преходност
думите са способни да възвръщат силата си.
Думите носят значение и тези, които ги слушат
са способни да прозрат истината.
Истината е, че има нещо нередно
в тази страна. Нали? - Вие я създадохте, сър.
Искахте този канал да бъде външно недостъпен за цял Лондон!
Жестокостта и несправедливостта
водят до безразличие и депресия.
Дори човек да допусне неприемлива мисъл в главата си
и да иска да я изкаже на глас
не би могъл, защото знае, че системата го наблюдава.
Това прави свободата химера. - Камери.
Трябват ни камери. - Защо се случи всичко това?
Кой е виновен? Разбира се, някои са по-виновни от други.
Не може всички да са виновни.
Ако човек би искал да види кой е виновен за всичко това
просто трябва да погледне в огледалото.
Знам защо го направихте. Страхувахте се.
Кой не би се страхувал?! Войни, терор, болести.
Имаше много причини, които използвахте,
за да оборите съвестта си.
Страхът максимално се възползва от вас.
Доверихте се на съветник Адам Сътлар.
Той ви обеща ред и мир.
В замяна той поиска единствено безмълвното ви подчинение.
Инспекторе, почти успяхме. - Вчера сложих край на мълчанието.
Унищожих старата съдебна сграда, за да напомня на тази страна
това, което тя забрави.
Преди 400 години един велик гражданин се опита да запечата
5- ти ноември завинаги в паметта ни. Той се опита да напомни на света,
че честността, справедливостта и свободата са повече от думи.
Те са перспективи.
Ако не виждате престъпленията на това правителство
ще ви позволя да пренебрегнете 5-ти ноември.
Но ако виждате това, което аз виждам,
ако чувствате това, което аз чувствам,
и ако искате това, което аз искам,
ви подканям да се присъедините към мен.
Една година след днешния ден аз ще се върна
и заедно ще отбележим 5- ти ноември по начин,
който никога няма да бъде забравен.
Керосинен дим. Това е наша техника. - Блокирайте изходите.
Никой да не излиза. Останалите, след мен.
Къде е, по дяволите?
Не стреляйте! Моля ви!
Никой да не стреля!
Той сложи маски на всички ни... - Боже!
Не стреляйте! - Никой да не стреля!
Никой да не мърда!
Който носи маска да падне на колене. Веднага!
Свалете им маските. - Побързайте!
Той тръгна към контролната кабина. - По дяволите!
Джордж, изведи всички, които не са с маски.
Да, сър. - Маршъл, пренесете този човек.
Отиваме в контролната кабина.
Мили боже! - Побързайте! Всички навън!
Да вървим. - Даваш ли си сметка
колко време ще ни трябва, за да възстановим тази сграда.
Разбираш ли какво ще стане след малко?
Помощ! Не стреляйте!
Той е!
На колене!
Не стреляйте!
Режа...
Стана. Успях!
Стой! Ръцете на тила!
Изпълнявай иначе ще стрелям!
Трябва да призная, че съм изумен от времето за реакция
на лондонските спец-части.
Не очаквах да дойдете толкова бързо.
Бяхме тук преди ти да се появих. Лош късмет, г-не.
Не бих казал...
Ексклузивен репортаж!
Прекъсваме програмата, за да ви съобщим ужасяваща новина.
Терорист атакува "Джордан Тауър".
Сградата беше щурмувана преди минути. Терористът,
назоваващ се с буквата В, атакува контролната кабина
въоръжен с мощни експлозиви и други оръжия,
които използва срещу невъоръжени цивилни
за да предаде на живо изпълненото си с омраза послание.
Разполагаме с материал на самоотвержените полицейски действия.
Остани на място или ще стрелям!
Не мърдай!
Информацията все още не е потвърдена,
но смятаме, че по време на тази самоотвержена акция
терористът е бил застрелян.
Глупости! - Според властите
няма опасност за населението.
Терористът е мъртъв.
Ето тук. Какво си мисли?
В този момент обмисля да я изостави
след като тя го спаси преди малко.
Той е терорист.
Не може да очакваме да е благодарен. - Все пак е човек.
За добро или лошо, той все пак я взе.
Уплаши мен. - Извини ме.
Добре ли си? - Да, благодаря.
Какво е това място? - Това е домът ми.
Наричам го "Лунната галерия". - Красив е.
От къде имаш всички тези неща?
Повечето са от министерските трезори за неприемливи вещи.
Откраднал си ги. - Не. Възвърнах собствеността.
Човек не може да обере себе си. Просто си ги взех обратно.
Ако агентите намерят това място... - Очаквам да го намерят.
Много е вероятно, с оглед на обстоятелствата.
Говориш за това, което направи.
Боже! Какво направих?!
Нападнах онзи детектив. Мили боже!
Постъпи както сметна за правилно. - Не трябваше да го правя!
Сигурно се побърквам.
Ти ли го мислиш или те биха искали да го мислиш?
Мисля, че трябва да си вървя. - Може ли да попитам къде?
Отивам си вкъщи. - Каза, че те са те търсили.
Щом знаят къде работиш със сигурно знаят и къде живееш.
Ще остана при някой приятел. - Боя се, че няма да стане.
Трябва да разбереш, Ейви. Не иска да стане така,
но просто нямаше друг начин. Ти беше в безсъзнание
и се наложи сам да взема решение. Ако те бях оставил
в момента щеше да си в стаята за разпит на Криди.
Щяха да те затворят, измъчват и вероятно убият
опитвайки се да стигнат до мен.
След това, което направи
не можех да им позволя да те затворят.
Взех те и те доведох тук.
Тук си в безопасност.
Няма да те издам. Кълна се.
Знаеш, че можеш да ми се довериш. - Съжалявам,
но не мога да поема този риск. - Дори не знам къде се намираме.
Може да сме навсякъде. - Знаеш, че сме под земята.
Разпозна цвета на каменните колони.
Умна си и това ти е достатъчно. - Искаш да кажеш,
че трябва да остана тук? - Докато приключа. След днешния ден
вече няма да има значение.
Говориш за след една година?
Трябва да остана тук цяла година?! - Съжалявам, Ейви.
Не знаех какво друго да направя.
Трябваше да ме оставиш на мира. Защо просто не ме остави?!
Нещо за родителите? - Новините не са добри.
Били са транспортирани в "Белмаж".
О, не! - Тя загива при трудов инцидент,
а той напада пазач и бива разстрелян.
Следва най-лошото. Брат й е бил пребит.
Боже! - Семейството й не е имало късмет.
Знаем нейната история.
Сега трябва да разберем неговата.
В. - Добро утро, г-це.
Искам да ти се извиня за вчерашната ми реакция.
Осъзнавам какво си направил за мен и искам да знаеш че съм ти благодарна.
Ръцете ти...
Да.
Готово. Така е по-добре. Дано апетитът ти не е изчезнал.
Не, разбира се. Добре ли си?
Да, добре съм. - Какво ти се е случило?
Пострадах в пожар преди много години.
Това е доста древна история.
Не е приятна тема за разговор.
Искаш ли чаша чай заедно с яйцата?
Да, благодаря. Умирам от глад.
Седни.
Много е вкусно. - Хубаво.
За последно ядох масло, когато бях дете.
От къде си го купил? - От влак, който доставяше храна
за съветник Сътлар.
Откраднал си маслото от съветник Сътлар?
Да. - Ти си луд.
"Да би имало повече хора, които да са като мен".
Макбет. - Много добре.
Майка ми непрекъснато четеше пиеси.
Винаги съм искала да бъда актриса.
Да играя във филми и пиеси. Когато бях на 9 играх в една пиеса.
Мама беше много горда. - Къде е майка ти сега?
Мъртва е.
Съжалявам.
Това, което каза по телевизията... - Да.
Сериозно ли говореше? - Да.
Мислиш, че взривяването на парламента ще подобри тази страна?
Не е сигурно, но е възможно.
Бъди сигурен, че ако някой се разбунтува
правителството няма да се поколебае да действа.
Хората не трябва да се страхуват от правителството си.
Трябва да е обратното. - И ще осъществиш тази цел
като взривиш сграда?
Сградата е символ.
Символът черпи силата си от хората.
Сам по себе си символът е безобиден, но ако има достатъчно хора
взривяването на една сграда може да промени света.
Иска ми се да можеш да повярвам.
До сега промените в този свят винаги са били към лошо.
Ще ви кажа какво знам. Не става дума за смел мъж.
Смелият мъж не носи маска.
Смелият мъж не заплашва невинни цивилни.
Нека всеки терорист се страхува от англичаните!
Гордея се с това, по дяволите!
Писна ми, Роджър. Щом дойда ще уволня гримьора.
В момента гледам касетата. Нещата са много зле.
Носът ми изглежда като голяма, шибана чушка.
Чуй ме добре. Англия е над всичко, защото аз го казвам.
Писна ми от неудачници. Ти също спадаш към тях.
Намери друг гримьор или си търси друга работа!
Ще ви кажа какво ми се иска.
Иска ми се да бях там.
Иска ми се да го бях погледнал в лицето. Само един шанс.
Само това искам.
Този така наречен В и тази Ейви Войд
ще си платят за стореното и то много скоро!
Гласът им повече няма да бъде чут.
Терористите не са добре дошли в нашето общество.
Да горят в ада!
Дами и господа, поуката от тази история е
че добрите момчета печелят, а лошите губят!
Това е положението. Англия над всичко!
Мили боже!
Добър вечер, командир Плетора.
Боже! Как влезе тук?
Не се тревожи. Погрижих се повторната ни среща
да не бъде прекъсната от никого,
командире. - Назад. Защо ме наричаш така?
Това беше чинът ти, когато се запознахме
преди много години.
Тогава ти носеше униформа. - Предварителен арест "Ларкин".
Ти...
Това си ти! - Призракът от далечното минало.
Да? - Финч, Даскомб е.
Даскомб? - Говорих със съветника.
Трябва да контролираме положението. - Кое положение?
По обективни причини, съветник Сътлар се съгласи,
да запазим този случай в тайна. - Последствията биха били ужасни.
Лондон не трябва да разбере неясните обстоятелства.
Може би инфаркт.
Не. Твърде повърхностно.
Умрял е в съня си без да изпита нищо.
Идея от къде е влязъл онзи терорист? - Дошъл е през вратата.
Двама полицаи са охранявали асансьора.
Нека позная... - Мъртви са.
В?
Хайде, приятелю!
Така ти се пада!
Боже!
Дано не съм те събудил. - Не. Просто...
помислих, че наистина се биеш с някого.
Това е любимият ми филм. Граф Монте Кристо!
Робърт Донър играе Едмон Дантес.
Не мечът ми, а сърцето ми ще те убие, Мондего!
Вълнувам се всеки път, когато го гледам.
Не съм го гледала. - Наистина ли?
А би ли искала? - Щастливо ли свършва?
Най-щастливият възможен край.
Добре.
Прибери този меч. - Криминолозите предадоха доклада.
Няма отпечатъци, нито песъчинки, нито косми.
Онзи е същински призрак!
Познай какво имаше в апартамента. - Дрога?
Имал си е малка, лична болница. - Интересно.
Защо? - Той беше един от най-богатите хора
преди да стане Гласа на Лондон. - Наркотици?
От легалните. Интоксикиращи медикаменти.
Складът за тези медикаменти беше атакуван преди 1 седмица.
Съвпадение? - От днес не вярвам в съвпадения.
Може ли да се качим?
Заповядайте при нас.
Хареса ли ти? - Да.
Но ми е тъжно за Мерседес.
Защо?
Защото Дантес си отмъсти на всички заради нея.
Всички скърби след тъжната вест за смъртта на...
Какво е това? - най-голямата звезда на "Би Ти Ем".
Човекът, който беше известен като Гласът на Лондон,
почина вчера вечерта от сърдечен удар.
Той посвети живота си на страната... - Тя лъже.
От къде знаеш? - Мига, когато историята е глупост.
Безжизненото му тяло беше намерено в офиса му.
Той често оставал да работи извънредно.
Луис, много ще ни липсваш.
В, вчера не можах да намеря входния си пропуск.
Не си го взел, нали?
Истината или лъжата?
Имаш ли нещо общо с това?
Да. Аз го убих. - Ти...
Мили боже! - Разстроена ли си?
Да. Призна, че си убил Луис Плетора!
Убих го, но не изпитвам угризения.
Какво? - Насилието може да служи за добро.
За какво говориш? - За справедливост.
Ясно.
Разбирам. - Загиваме заради хора като него.
И за това ще убиеш още много хора?
Да. - Погледни това.
Военното досие на Плетора.
Какво виждаш? - Ирак,
Киргестран, Сирия и в двете атаки,
Судан.
След всичко това му поверяват предварителен арест
"Ларкин".
Никое добро дело не остава ненаказано.
Мислиш, че има връзка между онзи терорист и "Ларкин"?
Тук може да е връзката и с момичето.
Проблемът е, че не мога да намеря повече данни.
"Ларкин"?
Не си спомням този арест, но може да прегледате данните ни.
Прегледахме архивите ви, майоре.
Пише единствено, че е имало предварителен арест "Ларкин"
на около 10 мили северно от Солсбъри.
Това ви е достатъчно.
Въпросът е спешен, майоре.
Искаме да знаем дали този арест е бил по-различен.
Съжалявам инспекторе. Не си спомням. - Имало ли е специфичен профил,
на тези, които са изпращани там? - Хора, които бяха опасни.
Значи знаете? - Координирах военните арести.
Знаете ли нещо за арестантите? - Не помня конкретни случаи,
но ако прегледате архива ни... - Архивът ви или е изтрит,
унищожен или просто не го е имало.
Като директор е военните арести по това време...
Преди да продължите нека ви напомня,
че по онова време цареше пълен хаос.
В момента нямаме проблемите, които имахме тогава.
Тогава направихме това, което трябваше да направим.
С оглед на обстоятелствата се справихме възможно най-добре.
Това е всичко, което мога да кажа.
Мога да се справя...
Здравей.
Мислех си за нещо.
Искам да те попитам нещо. Едва ли ще разбереш защо,
освен ако не знаеш някои неща за мен.
Баща ми беше писател. Бихте си допаднали.
Казваше, че актьорите представят истината с лъжи
относно политиците,
които непрекъснато лъжат. - Брат по съдба.
Винаги разказваше невероятни истории.
Тогава брат ми умря.
След смъртта му всичко се промени.
Брат ми беше ученик в "Сейнт Мери".
След смъртта му родителите ми станаха политически активисти.
Протестираха срещу приетите закони, събираха подписи.
Тогава Сътлар беше избран за съветник.
Помня протестите срещу избирането му.
Гледах репортажите. Мислех, че ще видя
как убиват родителите ми. Помня, че се скараха онази вечер.
Мама искаше да напуснем страната.
Татко не искаше. Каза, че ако избягаме
те ще спечелят. Сякаш всичко беше
някаква игра.
Ейви, скрий се!
Мамо! Повече не ги видях.
Сложиха им черни качулки и ги изтриха от лицето на земята.
Съжалявам, Ейви. - Не съжалявам заради това.
Съжалявам, че не съм по-силен човек.
Съжалявам, че не съм като тях. Искаше ми се да бях, но...
не съм.
Иска ми се да не се страхувах непрекъснато, но...
се страхувам. Знам, че този свят е сбъркан.
Повярвай ми. Осъзнавам го, за разлика от много хора.
Заради това искам да те попитам дали мога да направя нещо,
за да помогна да променим нещата.
Кажи ми, ако има.
Щом така искаш.
Едва ли ще разберем нещо тук.
Струва си да опитаме. Всички правителства си приличат по едно.
Най-надеждните данни са тези на данъчната служба.
Документите са загубени, ...
... вероятно по време на преместването на службата.
Проверих навсякъде.
Все пак намерих това хартиено копие,
което би могло да ви помогне. Всичко, което знаем за ареста
е вътре. - Благодаря. Много ни помогнахте.
Благородната фея...
"Чрез силата на истината...
... ще живея праведно и ще завладея вселената. "
Личното ти мото? - Това е мотото на Фауст.
Който се е опитал да измами дявола, нали?
Точно така. Като стана дума за дявола, ...
... чудех се дали все още искаш да ми помогнеш?
Разбира се. - Настоящите обстоятелства
ускоряват първоначалния ми план.
Ще ми трябва човек с театрални способности.
Ще се постарая.
Не се съмнявам.
Още един доктор. Защо в този предварителен арест
са им трябвали толкова много доктори?
Не знам. Ето още нещо интересно.
Първият, по заплата от ареста, е свещеник.
Наистина ли? - Да. Намерих го в регистъра.
Колко са му плащали? - По 200 бона на месец.
Доста интересно.
Повишили са го. В момента е архиепископ.
Ваша светлост... - Ето те и теб.
Уреди ли нещата? - Да. Получих графика преди малко.
Трябва да го прегледате лично.
Докосваш съвършенството, Денис. Блажени са всички,
които се трудят в името на нашия Бог.
Ваша светлост... - Не става дума за труд, а по скоро
за последния превод, който трябваше да направя.
Последната ми малка радост. - Съжалявам, ваша светлост.
Тя пристигна, но е станало някакво объркване в агенцията.
Изпратили са ново момиче, което е малко по-възрастно.
По-възрастна? Не е прекалено възрастна, нали?
Вие трябва да определите.
Мили боже! - Ваша милост.
Прости ми, дете, ...
... че се усъмних в красотата ти.
Неотразима си, детето ми.
Неотразима.
Ваша чест, нямаме много време. Трябва да ви кажа нещо.
Изповед? Обичам да си играем на изповеди.
Кажи ми греховете си. - Не става дума за никаква игра.
Един човек идва на сам. Мисля, че иска да ви убие.
Моля? - Казвам ви го, защото искам защита.
Нямам нищо общо с бебето.
Допуснах ужасна грешка, но мисля, че можем да оправим нещата.
За какво говориш? - Аз съм Лили Хаманд.
Бях в затвора Ив последните няколко седмици.
Всеки момент той ще дойде, защото
не затворих прозореца в стаята, в която Денис каза да се приготвя.
Чудесно!
До сега не съм играл такава игра!
Имаш невероятно въображение!
Искам да чуя останалото. - Трябва да ми повярвате!
Вярвам ти!
Вярвам на всичко, което каза! - Спрете! Оставете ме!
Вярвам на всички млади момичета!
Искам да ми покажеш греховете си!
Малка кучка! Шибана курва!
Епископе. - Мили боже! Тя не ме излъга.
Това си ти... - Съжалявам.
Трябваше да му кажа. - Ейви!
Подигравката със светите тайнства
включва извращения над беззащитни хора,
които правят всеки свещеник дявол.
Моля те! Имай милост!
Не и тази вечер, епископе.
Не и тази вечер.
Не ме наранявай... - Май става нещо.
Преструва се. - Не искам да умра!
Тук полеви екип. Имаме спешен случай.
Намери всички данни за него и за приближените му.
Още тази вечер. - Да, сър.
Имаме си компания.
Да. Върши си работата.
Криди, какво правиш тук?
Няколко знатни членове на партията бяха убити, г-н инспектор.
Ситуацията изисква по-голямо внимание от ваша страна.
Съветникът настоя за незабавното ми включване в разследването.
Ще възпрепятстваш разследването ми, ако арестуваш всичките ми свидетели.
Сигурността на информацията е на първо място.
Показните грешки като случая с "Джордан Тауър"
повече няма да бъдат толерирани.
Дано наистина "Джордан Тауърд" да е инцидент.
Какво значи това? - Терористите явно добре познават
системата ни. Съветникът подозира, че е замесен вътрешен човек.
Казвате, че съм под наблюдение, г- н Криди?
Ще е по-добре да прекратиш всякакви разследвания,
свързани с отдавна забравени минали събития
и да се съсредоточиш върху настоящите.
Говорите за "Ларкин"? - Майор Уилсън
е приятел на съветника.
Лоялността му не подлежи на съмнение.
За разлика от моята...
Майка ти е била ирландка, нали?
Ужасно е да израснеш в семейство със смесена кръв, нали?
Член съм на партията от 27 години.
Ако бях на твое място, г- н главен инспектор,
щях да намеря терориста ...
... и то скоро.
Ейви! Мили боже! - Съжалявам.
Не знаех къде другаде да отида.
Влез, преди някой да те е видял.
- Наздраве! - Гордън, знам, че ме издирват.
Не трябваше да идвам тук и да те поставям в такава ситуация.
Ако ме намерят тук, ще загазиш.
Ейви, чуй ме. Ако агентите претърсят къщата ми,
ти ще бъдеш най-малкият ми проблем.
Ти ми се довери. Би било ужасно от моя страна, ...
... ако аз не ти се доверя.
Това е "Бог да пази кралицата!" Родителите ме заведоха да го гледам
когато бях на 12.
Мислех, че Сътлар е унищожил всички материали.
Той самият е убеден в това. Трудно се добих с всичко това,
но колкото и зле да се чувствам тази гледка винаги ме развеселява.
Какво е това? - Копие на Корана.
от 14 век. - Мюсюлманин ли си?
Не. Работя в телевизията. - Тогава защо си го запазил?
Не трябва да съм мюсюлманин, за да се възхищавам на картините и поезията.
Не си струва. Ако агентите намерят всичко това...
Казах ти. Ти ще си последният ми проблем.
Благодаря ти, Гордън.
Няма проблем. - Всички започна със взрива на съда.
Идвах насам, когато...
Да...
И двамата с теб сме бегълци. - Но...
Сигурно се чудиш защо те поканих на вечеря онази вечер.
Не обичам да вечерям сам, но това не е единствената причина.
За съжаление мъж в моето положение не трябва да общува
с млади и привлекателни дами като теб.
С оглед на света, ако канех тези, с които исках да бъда, ...
... нямаше да имам дом, а какво остава за телевизионно шоу.
Съжалявам.
Не толкова, колкото аз.
Истината е, че след толкова години човек губи не само апетита си.
Носил си маска толкова дълго време, че забравяш кой си всъщност.
Съжалявам, инспекторе.
Отровен е със същата отрова, от която умря Плетора.
Субстанцията може да се купи от всяка лондонска аптека.
Благодаря, Делия.
Някакви улики, които да водят към този човек?
Нищо съществено, но би могла да ми помогнеш.
Разбираш от ботаника,
нали?
Това е алена роза. Много рядка.
Намерихме я до убития. Бих искал да я изследваш.
Всека информация ще ми бъде от полза.
Разбира се.
Извини ме. Ало.
Прегледах файловете, инспекторе.
Ела веднага.
Добре.
Боже! Убил е всички. - Остава само един.
- Коя е тя? - Не съм сигурен.
Определено някой от шефовете в "Ларкин".
След затварянето му изчезва за две години.
После кандидатства за виза, която й е отказана.
- Опитва се да бяга? - Да. След това няма никакви следи от нея.
- Променя си самоличността? - Така предполагам.
Потърсих в регистъра, но засега е без резултат.
- Много им е късно. Или рано. - Обади ми се, като знаеш. Искам това име.
Сигурен ли си? Добре, благодаря ти.
Доктор Даяна Стантън е променила името си на Делия Съридж.
- Патоложката?! - Ахъм.
Боже, току-що я видях!
Това си ти, нали? Дойде да ме убиеш.
- Да. - О, Господи.
Съжалявам, инспекторе, не мога да се свържа с номера, има проблем.
Исусе! ... Той е вече там.
След това, което се случи, след това, което сториха,...
... мислех да се самоубия.
Знаех, че един ден ще дойдат за мен.
Не знаех какво ще направят.
Не знам защо си дошъл. - Това, което направиха, беше възможно
... благодарение на теб.
Проектът ни можеше да промени много повече от една война.
Можеше да промени курса на човешкото развитие.
Целта ни беше да направим нещо добро.
Не дойдох заради това, което си се надявала да направиш.
Дойдох заради това, което направи.
Каква ирония! Днес ми дадоха една от розите ти.
Щом я видях, разбрах, че ти си терористът.
Какво странно съвпадение! Днес не трябваше да ходя на работа.
Няма съвпадения, Делия.
Само илюзия за съвпадения.
Имам още една роза.
За теб е...
Сега ще ме убиеш... - Убих те преди 10 минути
докато спеше.
Ще боли ли? - Не.
Благодаря ти.
Безсмислено е да се извинявам.
Никога не е. - Много съжалявам...
По дяволите.
Очевидно е, че терористът е искал да я намерим.
Искал е да разберем историята.
Или поне част от нея. - Да разбирам ли, че сте
прочел документите, инспекторе? - Да.
Някой друг прочете ли ги? - Не, сър.
Тогава ще бъде максимално ясен.
Съдържанието на тези документи са въпрос на националната сигурност.
Смъртта на няколко важни членове на партията
прави случаят изключително важен и неотложен.
Тъй като данните на тези документи не могат да бъдат потвърдени
възможно е те да са фалшификат, създаден от терориста
а също така, и фантазии на бивши членове на партията,
които имат психични проблеми.
Всяко обсъждане на тези документи и съдържанието в тях
ще бъде считано като самоволен акт, граничещ с предателство.
Разбрахте ли, г-н Финч?
Да, сър. - Би било добре, инспекторе,
да забравите за тези документи.
23 май.
Днес пристигнаха първите субекти на изследване.
Трябва да призная, че много се вълнувам.
Това може да се окаже праг на нова епоха.
Ядрената сила е безполезна
в свят, в който вирус може да убие цял един народ
и да не навреди на богатството му.
27 май.
Командир Плетора доведе със себе си някакъв свещеник,
който беше дошъл да следи за спазването на човешките права.
Изнервих се, но командирът ми каза, че няма да има проблем.
2 юни. Питам се нещо. Ако тези хора знаеха,
че помагат на държавата си дали биха се държали по друг начин?
Толкова са слаби и жалки. Никога не те поглеждат в очите.
Мразя ги!
18 август. От първоначалната бройка
около 75% умряха от вируса.
Все още не сме констатирали контролируема структура.
18 септември. Има един случай, който ме изпълва с надежда.
Той не разви нито една от имунните патологии на останалите обекти.
Открих 7 ензима в кръвта му, които не мога да класифицирам.
Мутацията подтиска развитието на някои инстинкти
за сметка на други, които достигат невъобразими нива.
Обектът каза, че не помни кой е и защо е бил арестуван.
Без значение кой е бил, сега той е ключът към мечтата ни.
Дава ми надежда, че всичките ни усилия не са били напразни.
5 ноември.
Пожарът избухна вчера около полунощ.
Първата експлозия унищожи целия медицински отдел.
Целият ми труд изгоря.
Опитвах се да проумея как е възможно това да се случи
и тогава го видях. Човекът от 5-та килия.
Погледна ме, но не с очите си.
Той вече нямаше очи, но знаех, че ме гледа
защото усетих погледа му.
Боже!
Какво направих?!
Добро утро, г-це.
Какво приготвяш? - Яйца на очи.
Майка ми ни хранеше с тях. - Много странно.
Кое? - Когато се събудих в къщата му
той ми приготви същите яйца. - Наистина ли?
Кълна се. - Наистина е странно,
но случаят си има обяснение.
Така ли? - Да, Ейви.
Аз съм В. Най-накрая разбра истината.
Знам, че си изумена. Трудно е за вярване, нали?
Под кожата на скучен човек като мен се крие машина за убиване,
която обича маските на известни мъченици.
В и аз сме едно цяло. - Никак не е смешно, Гордън.
Знам. Не умея да се шегувам добре.
Виждала съм как убиват хора за по-малки недостатъци.
Той е прав, нали?
Има нещо нередно в тази държава.
Терористи използват био-оръжие. - Вирусът в Сейнт Мери уби 178 души.
Три реки заразени. - Епидемия!
80 хиляди мъртви!
Здравей, инспекторе. Подранил си.
Проблем ли има? - Не знам от къде да започна.
Ще ти задам един въпрос.
Не ме интересува дали ще ми отговориш или не.
Просто искам да се изкажа на глас,
но искам да съм сигурен, че въпросът няма да напусне стаята.
Разбира се, инспекторе.
Свързано ли е с терориста?
Не.
Какво има, шефе? Какво става?
Въпросът е свързан със "Сейнт Мери"
и с трите водоизточника.
Размишлявах над този въпрос през последните 24 часа.
Въпросът, който трябва да задам е...
Ами ако най-жестоката,
най-ужасяващата биологична атака в тази държава
не е била дело на религиозни екстремисти?
Не разбирам. Тя бяха заловени и си признаха.
И бяха екзекутирани. Знам.
Може би това са били същинските събития.
Прегледах редица събития...
Тези съвпадения са...
Ами ако нещата не са били такива?
Ами ако някой друг е пуснал вируса?
Ами ако някой друг е убил тези хора?
Би ли искал да знаеш името му?
Разбира се. - Дори ако това е някой, ...
... който работи за настоящето правителство?
Това е въпросът ми. Нашето правителство ли е отговорно
за това, което се случи в "Сейнт Мери" ...
... и в останалите места?
Ако правителството ни е отговорно за смъртта
на почти 100 хиляди души...
... наистина ли би искал да знаеш?
Изследването ми е базирано на няколко стотин тел. разговора.
80% от хората вярват, че терористът е все още жив.
Регистрирахме 12% ръст на неодобрението към правителството
във всички 4 квадранта. - Г-н Криди!
Правим всичко по силите си, г- н съветник.
Вчера арестувахме най-много хора от Възстановяването насам.
Искам повече от арести. Искам резултати.
По какъв повод е всичко това? - Празнуваме.
Какво празнуваме?
Мисля, че направих най-доброто шоу в кариерата си.
Сега ще го видиш.
Тази вечер шоуто ще бъде невероятно.
Няма да повярвате. В интерес на истината,
даже и аз не вярвам. Моля, посрещнете горещо
единственият, ...
Съветник Адам Сътлар!